Някога съществували хора на мрака, срещу чието изкуство никой не устоявал.
Живееки само за битки, тези воини на сенките...
се наричали "Шиноби".
Годината е 1614.
След столетия война, над земята се е възцарил мир.
Мъж от един клан на Шиноби среща жена от друг.
Тук започва историята ни.
Никога не съм съжалявала за тази среща.
Накама Юкие
Одаджири Йое
Куротани Томока
Саваджири Ерика
Ишибаши Рен Китамура Казуо
Шиина Киппей
По историята на Ямада Футаро
Режисьор Шимояма Тен
Манджидани и Цубагакуре
Да.
Ига и Кога.
Кланове на нинджа, в две селища, скрити в планините...
където никой не може да ги достигне.
Ига от Цубагакуре, и Кога от Манджидани.
Вече четиристотин години...
те обучават нинджи...
в мистериозното изкуство Шиноби.
'Мистериозно изкуство'?
Хатори Ханзо се страхувал да ги използва...
заради извънредната им сила.
Ига и Кога
са заклети врагове.
Наеми тези от едното село...
и хората от другото ще се присъединят към опонента.
Преди много години, за да не поведат битка един срещу друг...
са били заклети с обет от Хатори Ханзо...
Обет, символизиран от монумент, поставен на границата между земите им.
Според слуховете...
враговете, които победи, за да обединиш земите, ги използват...
и изчакват шанса си да въстанат срещу теб.
Ти създаде мир на тази земя.
Но ако не пресечеш плановете на тези Шиноби...
те ще се превърнат в искрите, отговорни за разгарянето на нова война.
Повикали са баба в Сумпу.
По нареждане на Хатори. Трябва да заведе най-добрия си воин.
Предполагам, че и господарят на Манджидани е повикан?
Също и Дангьо Сама...
Ще му кажа за нас.
Не?
Дядо ти води Манджидани, а баба ми води...
Страната се е обединила.
Не можем да продължаваме с омразата.
Дори да се е обединила, 400 години на ненавист и убийства...
няма да се забравят толкова лесно.
Ти и аз ще сме заедно...
само в мечтите си.
Оборо.
Омъжи се за мен сега.
Беше на майка ми.
Никой не може да ни раздели сега.
Геносуке...
Не се тревожи. Някой ден ще разберат.
Хаяте!
Ти си свидетел!
Геносуке...
Винаги съм съжалявала, че съм се родила Шиноби.
Сега не съм.
Дори това да е мимолетен сън, пак ще съм щастлива.
От детството си познавам само битките.
Сега, след като се срещнахме...
за първи път усещам радостта от живота.
Оборо.
Ще дойде ден, в който ще заживеем като едно цяло.
Вярвай в този ден.
В Цубагакуре, листата на дърветата вече се сменят.
Какъв цвят имат те в Манджидани?
Някой ден искам да видя селото, в което живееш...
с очите си.
Моля се за крила като на Хаяте,
с които да долетя при теб.
Усещам нещо зло.
Надявам се нищо да не сполети Данжьо-Сама, по пътя към Сумпу.
И двете селища ще покажат изкуството си.
Манжидани - започни.
Мога ли да убивам?
Използвай само нужните сили.
Следващите, Цубагакуре.
Започни!
Спри!
У теб ли е?
Да, господарю.
Това би трябвало да успокои Господаря на Господарите.
Всичко ли е готово?
All. sir.
Ягуи, това ще възстанови изгубената ти чест на майстор на мечове.
И твоята, Ханзо.
Липсва ти способността...
да контролираш Шиноби по начина, по който праотецът ти правеше.
Знаеш какво ще стане, ако ги оставиш...
без надзор.
Вдигнете глави.
Оген от Цубагакуре.
Данжьо от Манджидани.
Негово Височество е безкрайно впечатлен от демонстрациите ви.
Като началник на Шиноби, съм горд с вас.
Удостоени сте с отговорна и изпълнена с чест задача.
Аз, Хатори Ханзо Трети...
декларирам,
вечната възбрана върху войната между Ига и Кога...
за отменена.
Ще запишете имената на петима от най-добрите си воини.
Ига от Цубагакуре и Кога от Манджидани:
след два дни тези воини ще се бият.
Тези, които останат живи, ще се върнат в замъка Сумпу.
Една от страните трябва да победи.
Ако Ига надделее...
Такечио, първородният син на шогуна, ще наследи баща си на трона.
Ако Кога вземат надмощие ...
Куничио, вторият син, ще последва баща си.
По този начин, резултатът от тази битка...
ще определи следващия шогун.
Бийте се за честта на селото си!
Събери всички.
Добре дошла.
По съмване, след два дни, петима от Цубагакуре
и петима от Манджидани....
трябва да се присъединят към битката.
По нареждане на...
Господарят на господарите.
Започва война!
Война с Манджидани!
И тези петима ще бъдат?
Петимата от нашето село са...
Мурога Хиома.
Якушижи Тензин.
Чикума Коширо.
Яшамару.
Кагеро.
Мино Ненки.
Кисараги Саемон.
Хотаруби.
И...
Геносуке.
Оборо
Геносуке
И за водач...
Оборо.
Съдбата на селото ни е в твоите ръце.
Оборо.
Оставям това на теб.
Оборо-сама.
Животът ни е под твоя команда.
Геносуке.
Защо рискуваме съществуването си?
Ние сме оръжие.
Ако не служим някому...
няма полза от нас.
Не можем да живеем без враг.
Това е...
Шиноби.
Този поглед!
Не си много добра с меча, нито си извънредно ловка.
Но тези очи...
С такова изкуство никой няма да те победи.
Твърде си нежна.
Имай желязно сърце...
и никога не се колебай в изкуството...
на 'Очите на разрушението'.
Сега трябва да поемеш бремето на Цубагакуре.
Не мислех, че ще дойдеш.
Как може да не се изправим един срещу друг?
Светът се е променил...
но звездите, които ни разделят не са.
Защо това трябва да продължава?
Не знам.
Трябва да спрем тази безсмислена битка.
Такава е съдбата ни.
Звездите ни се пресичат.
Не е съдба.
Оген ме направи господар на селото.
Знаех...
че ще сме заедно...
само в мечтите си.
Не се предавай.
Съдбата ще е такава, каквато сами я направим.
Геносуке!
Не можеш да промениш съдбата.
Ето го!
Господарю!
Къде бяхте?
Той срещна Оген, господар на Цубагакуре...
в битка до смърт.
Лудост!
Захвърлени животи...
в името на играта му?
Господарю...
Приготви се за отпътуване!
Ще отида в Сумпу...
и ще разбера защо е започнала тази война.
Какво?!
Ела с мен.
Това е шансът ни за битка!
Не настоявам.
Геносуке...
Прекарали сме целия си живот в подготовка за това.
Ако ни отнемеш битката, какво ще ни остане?
Сега е време на мир.
Годините на войната са приключили.
Това, от което най-много се опасявам...
е епоха на пълен мир!
Отивам в Сумпу. Ела с мен.
Аз съм ваш водач! Последвайте ме!
'От Геносуке от Кога.'
'Имам свои разсъждения относно тази битка между клановете ни.'
'Така че, с четиримата...'
чиито имена свитъка съдържа, ще отидем в Сумпу.
Където от Хатори Ханзо да научим истината за войната.
Това е битка между тези, чиито имена са върху свитъците...
не между селяните ни.
Ако желаете да кръстосате мечове...
'ни последвайте.'
Сега ти водиш Цубагакуре.
Какво ще правим?
Последвай го.
Пригответе се.
Чухте ли?
Пригответе се!
Воините на Ига ни следват.
Така ли?
Водени са от...
красива жена.
Къде са?
Изглежда са се разделили.
Двама идват по този път...
докато други трима изглежда обикалят напред.
И къде са двамата, които ни следват?
Чикума Коширо, Манджидани, Ига.
Яшамару, Цубагакуре, Кога.
Геносуке-сама...
Ще отида напред, за да ударя тримата.
Хиома!
Ако ни отнемеш битката, нищо няма да ни остане.
Такава е съдбата ни.
Хиома!
Той има хубаво лице.
Ще го имам.
Оборо-сама...
Направих тези черешови бонбони.
Благодаря ти.
Вкусно.
Не колкото твоите.
Отне ми доста време да науча.
Баба седеше до мен с часове...
докато накрая научих.
Следващата пролет.
Научи ме, когато дърветата се разплодят.
Седни.
Нямам родители, братя, сестри.
Ти си единствената, която някога...
се е грижила за мен.
И аз изгубих родителите си.
Ако не исках някой в тази битка, то това си ти.
Оборо-сама.
Защо Ига и Кога,
трябва да се бият?
Не разбирам.
Нито пък аз.
Аз също не разбирам.
Геносуке!
Защо не се биеш?!
В това няма смисъл.
Няма смисъл?
Живея само, за да убивам.
Какво да направя, тогава?
Има живот без убиване!
Аз ще се бия!
Няма да отида в Сумпу!
Само така мога да съществувам.
Тогава ще отида сам.
Трябва да решиш.
Сега разбирам.
Ние се бием,
за да отвърнем на тези, които ни нападат.
Нашето изкуство срещу тяхното...
изплащайки една смърт с друга.
Единственото нещо, на което държа най-много...
си ти, Оборо-сама.
война между Шиноби...
би означавало много кръв.
Да, наистина много кръв.
Проклет да си!
Безсмъртен ли си?
Не.
Не съм добър в умирането.
Геносуке от Кога.
Исках да те срещна.
Малко отрова.
Геносуке.
Знам защо...
не се биеш.
Защо трябва да е момиче от врага?
Защо нашия господар...
избра Оборо - врагът ни?
Кажи ми!
Искаш ли да ме убиеш?
Аз съм жена, хранеща се с отрова през целия си живот.
Никога не съм лягала с мъж,
с изключение на дълга ми към Шиноби.
Тук и сега...
Искам да умра с теб.
Не мога.
Не мога да те убия.
Кагеро.
Смъртта не постига нищо.
Помни.
Ти си водач на Манджидани.
Изглежда са взели кораб от Исе,
до Атцуми.
Какво ще правим?
Ханзо.
Знаеш какво да направиш.
Няма да се проваля.
За честта на дома на Хатори.
Хотаруби!
Раната не е дълбока.
Хотаруби!
Оборо-сама...
Хотаруби?
Хотаруби!
сега...
за първи път,
мразя баба си.
Защо това дете?
Защо тя?!
Разбира се...
защото знаеше, че Хотаруби...
ще даде живота си за теб.
Всички сме родени под звезда, която определя съдбата ни.
Хотаруби последва съдбата си, която бе да умре...
защитавайки те.
Какво повече има?
Не казвай това!
Тяхната смърт не бива да се пропилява.
Недей.
Нито дума!
Геносуке...
Аз се бих.
Не съжалявам да умра.
Направи го.
Убий ме!
'Изоставения храм на запада, часът на глигана.'
Якушижи Тензин.
Иска да ме види сам.
Tензин...
Казват, че живял 300 години.
Изглежда е клопка.
Ще се оправя.
Чакай тук.
Храбрият предводител на Манджидани.
Сам си тук.
Какво искаш?
По двама живи от всяка страна.
Не искам да се бия.
Кога Геносуке.
Ти каза...
че отиваш в Сумпу,
да научиш истината.
В този случай,
ще ти кажа истината.
През годините...
гледах как Шиноби си идват и си отиват.
Затова и смятам...
че тази епоха няма нужда от нас.
Докато земите бяха във война, ние бяхме там, криейки се в мрака.
Прелитайки от сянка на сянка, издигайки шогуни на трона.
Но сега е време на мир.
Нямаме нужда от скрити селища,
на могъщи Шиноби воини.
Да завършиш като скитник без цел?
Да отидеш дълбоко в планините,
и да умреш от глад там?
Ако имаше избор, нямаше ли да избереш...
да излезем с чест от селищата си заедно?
Е, Геносуке?
Животът ни е повече от убийства.
И какъв е пътят ти, тогава?
'Обичай враговете си'?
Но сега Оборо е...
истинския водач на Цубагакуре.
От мъка по смъртта на другарите си...
сърцето й се е превърнало в стомана.
Тя вече не е жената, която обичаше!
Не трябваше да напускаш селото си.
Защо не?
Армия под Ягу...
марширува.
Ще пристигнат утре.
Докато отидеш в Сумпу,
вече няма да имаш дом, в който да се завърнеш!
Дал си им карта?
Времето принадлежи на
Господарят на господарите...
светлината му блести върху тези земи.
Кой би приел села, дълбоко скрити в планините?
Съдбата ни е да живеем в мрак,
и да умрем в мрак.
Нека изчезнем, непознати, в сенките на тази епоха...
нека.
Все още не мога да умра.
Най-добрият воин на Кога несъмнено е добре обучен.
Но аз все още не мога да умра.
Чудовище!
Жена, която диша отрова, ме нарича чудовище?
Познавам изкуството ти.
Денят ни свърши.
Кагеро, нали?
Можеш ли да ме убиеш?
Не се прераждай...
Шиноби.
Довърши ме.
Кагеро!
Значи...
изглежда трябва да се бием.
Трябва.
Любовта ни остана просто сън, мечта.
Звездите ни се пресичаха.
С толкова много смърт...
Няма обратен път назад.
Ела при мен.
Ела!
Радвам се, че се срещнахме.
Моля те...
Селата...
Огън!
Господарю, Оборо от Цубагакуре е тук.
Ще я приема.
Господарю!
Не трябва да го правите! Тя не е обикновено момиче!
Бягай!
Бързо!
Негово височество...
Господарят на господарите!
Водачът на Цубагакуре...
Оборо, нали?
Да.
Представи се добре.
Би се много, за да стигнеш тук.
От Ига: Яшамару, паднал в планините на Исея.
Мино Ненки, в планините на Исе.
Хотаруби, паднала в планините на Атцуми.
Якушижи Тензин, паднал в планините на Тотоми.
От Кога: Мурога Хиома , паднал в Матцузака.
Кисараги Саемон. Паднал при Атцуми.
Чикума Коширо, в планините на Атцуми..
Кагеро, паднал в планините на Тотоми.
и Геносуке, водач на Манджадини...
паднал на брега на Соруга.
Тези деветима са мъртви.
Сега моля Господарят на господарите за услуга.
Какво?
Как смееш!
Говори.
Какво желаеш?
Искам да оставите Цубагакуре и Манджидани в мир!
За 400 години, те бяха повод за страх - селища "дълбоко скрити".
Но ние сме хора, родители, деца...
обичаме земята си.
Този, който е обединил тази земя ще разбере!
Оборо!
Моля...
Моля Ви!
Не мога да го направя.
Ти не си обикновен човек.
Ти си Шиноби, практикуваш смъртоносни изкуства.
Ти си едновременно човешко същество и нещо повече.
Ти самата...
обладаваш ужасното изкуство на "Очите на разрушението".
Вечен мир...
никога няма да те сполети.
Оборо!
Моля... това е единственото, което мога да направя.
Вдигнете паравана.
Оборо.
Вдигни главата си.
Атаката да се преустанови веднага.
По заповед на Иеясу.
Пред лицето на разрухата, селяните са спасени от заповедта на Иеясу
Те живеят мирно, през 260-те години управление на шогунатът на Токугава.
Наследниците им живеят и днес.
Режисьор Шиноми Тен.
Превод и Субтитри: Bulgaria TEXT '2005